Това е Бърк.
Най-строго пазената тайна в този край на... ами, на края на света.
На пръв поглед не е нещо особено, но тази грамада мокри скали
крие доста изненади.
Животът тук е невероятен, но не е за хора със слаби нерви.
Докато повечето хора си имат хобита като дърворезба или бродерия,
ние от Бърк предпочитаме
нещо, което наричаме
надбягване с дракони!
Извинявай, Рибоног, твоя ли беше?
Сополак, аз я хванах!
Ето, кукло!
Казах ли ти, че днес
си самата хубост?
Хайде, Бой, че тук нещо замириса.
Не, още те мрази.
Да палим, Бяс!
Само така!
Да!
Девет точки за Близнаците.
Астрид изостава с три.
Рибоног и Сополак са без никакви.
А Хълцук...
Никакъв го няма.
Май го уплаши с онзи разговор, нали, Стоик?
Какво правиш, Сополак?
Така ще спечелят.
Тя е моята принцеса. Каквото желае, ще го получи.
Вироглава? Тя не се ли опита да те зарови жив?
Само за няколко часа.
Едно време имахме малък проблем с драконите,
но това беше преди пет години.
Сега всички живеят при нас. И как няма да искат?
Предлагаме специално пригодени обори,
винаги заредени хранилки,
автомивки за дракони,
дори първокласна противопожарна система, ако мога така да се изразя.
Време е, Храчко.
Готово. Финален кръг!
Черната овца! Хайде, Буреноска!
Все още можем да победим!
Хайде, Бой! - Напред!
Давай, Мотка!
Давай! Давай! Давай!
Това е твоят звезден миг.
Приятен полет!
Нагоре! Нагоре!
Не! - Да!
Браво, Мотка.
Ето, скъпа. Моята е 10 точки.
Да! Черната овца!
Съревновавате се за Вироглава?
От което аз печеля!
Печелим заедно!
Не!
Нищо не може да ме спре!
Освен мен! Свързани сме, умнице.
Спри да ми крадеш цялата слава! - Хей!
Вземи я, Астрид!
Славата е моя! - Винаги всичко съсипваш!
Няма овца, няма слава!
Пипнах те!
Астрид!
Браво на теб!
Ето това е бъдещата ми снаха!
Извинете.
Буреноска!
Станаха тринайсет! Астрид печели играта!
Да, Бърк е почти съвършен.
Усилията ми дадоха резултат.
А другата важна промяна е, че откакто викингите яздят дракони,
светът стана много по-голям.
Да!
Какво мислиш, приятел?
Искаш ли да пробваме пак?
Беззъб! Всичко ще е наред.
Готов ли си?
Да!
Това е страхотно!
Вече не е страхотно!
Беззъб!
О, не!
Изникна изневиделица.
Трябва да поработим върху соловото ти реене, приятел.
С тази изкуствена опашка
си малко непохватен в маневрите, нали?
Май открихме още една гора, приятел.
Извинение ли искаш?
Затова ли си нацупен, бебе такова?
Ще видиш сега!
Усещаш ли?
Почувства ли искреното ми разкаяние?
Стига, стига.
Няма да нараниш еднокрак...
Прав си! Прав си! Ти печелиш! Печелиш!
Той е повален. Каква ужасия!
Дракони и викинги, отново врагове...
Вкопчени в битка на живот...
Стига, знаеш, че не се изпира.
Как да я кръстим?
"Сърбяща подмишница"!
Как мислиш, приятел?
Дали ще намерим Дърворязи в тези гори?
Някоя и друга Шепнеща смърт по скалите?
Или кой знае? Може би най-накрая ще открием и друг Нощен Бяс.
Няма ли да е хубаво?
Какво ще кажеш? Да продължим ли?
Добър ден, милейди.
Къде се губите?
Здравей.
Печеля състезания, какво друго?
Истинският въпрос е...
Ти къде се губиш?
Крия се от баща ми.
О, не. Сега пък какво има?
Това ще ти хареса.
Събуждам се, слънцето грее.
Ужасяващи ужаси пеят на покрива.
Слизам на закуска
с мисълта, че животът е прекрасен и какво чувам:
"Синко, трябва да поговорим."
"Не сега, тате. Днес цял ден трябва да се размотавам."
Първо на първо, аз не говоря така.
Кой е този персонаж?
И второ, какво правиш с раменете ми?
Да, много мило превъплъщение.
Както и да е, той казва:
"Ти си гордостта на Бърк, синко, и аз много се гордея с теб."
"Благодаря, татко.
Аз самият съм доста впечатлен от себе си."
Кога съм правил така с ръцете си?
Току-що.
Добре, само стой мирно.
Това е сериозно.
"Ти вече порасна.
И след като не бих могъл да желая по-добър наследник,
аз реших..." - Да те направи водач!
О, богове! Хълцук, това е невероятно!
Пружината ще се износи. Настройката е много деликатна.
Да.
Ето това ми е на главата.
Какво му отговори?
Нищо. Докато се обърне, вече бях изчезнал.
Много отговорно.
Картата ще почака със сигурност,
затова аз ще летя с Беззъб, понеже ти ще си много зает, но...
Това не е за мен, Астрид.
Всичките речи и планиране, да отговаряш за селото, той го умее.
Не схващаш най-важното.
Да си водач... Каква чест!
Аз бих се развълнувала.
Аз не съм като теб.
Ти знаеш коя си.
Винаги си знаела.
Аз все още търся.
Знам, че не съм като баща ми.
А не познавам майка си.
Така че какъв съм?
Това, което търсиш, не е там, Хълцук.
Тук вътре е.
Просто още не го виждаш.
Може би.
Но знаеш ли...
Там някъде има нещо.
Хълцук.
Стой наблизо.
Какво е станало тук?
Спокойно, приятел.
Хълцук!
Огън!
Астрид, пази се!
Хълцук!
Пази се от опашката!
Вържете му краката!
Това ли е, което си мисля?
Спрете!
Буреноска!
Какво правите?
Пак ли се върна?
Мътните ме взели.
Наистина е Нощен бяс.
Мислех, че всичките са измрели.
Момчета, късметът ни май се обърна.
Не мисля, че Драго има такъв
в армията си от дракони.
Армия от дракони?
Виж, не искаме неприятности.
Защо не помислихте, преди да откраднете драконите ни
и да разрушите укреплението ни?
За какво говорите?
Мислите, че сме ние ли?
Ловът на дракони си е доста тежка работа и без всеотдайните ездачи на дракони
да идват да ги спасяват.
Какви ездачи?
И други ли има?
Освен крадливото ти приятелче от снощи? Ти ми кажи.
Вие може да имате дракон, плюещ лед,
но ние трябва да си изпълним квотата.
Как да обясним тази бъркотия на Драго Кръворък?
Драго каква ръка? Само безсмислици ли говориш?
Той очаква нова доставка дракони за армията си утре.
А Драго не приема извинения.
Това получих последния път,
когато отидох с празни ръце.
Обеща да е много по-безкомпромисен в бъдеще.
Слушай, не знаем нищо за крадеца на дракони,
нито за дракона, плюещ лед,
или за побъркания ви шеф и неговата армия от дракони.
Просто ни върнете дракона и ще си вървим,
враждебен страннико, когото не познаваме.
О, къде са ми обноските?
Аз съм Ерет,
син на Ерет.
Най-добрият ловец на дракони е пред вас.
Все пак,
не всеки може да залови Нощен бяс ей така от раз.
А това е Беззъб. Той казва, че си отиваме. Сега.
Всички така казват.
Дръжте ги, момчета!
Буреноска! Хайде!
Бързо! Бързо!
Никога няма да опазите тези дракони,
чувате ли?
Драго ще ви ги вземе всичките!
Хайде, Мотка!
Здравей, Стоик! - Как сте? Прекрасен ден.
Здравей, Злоболак. Страхотно надбягване.
Извинете, госпожо Ак.
Още ли го няма?
Вече трябва да е стигнал до края на света.
Сериозно ли искаш да управлява селото?
Още ти е рано да се пенсионираш.
Той е готов. Ще видиш.
Ето го и него!
Гордостта на Бърк!
Който най-накрая реши да се появи на работа.
Съжалявам, забавиха ме.
Тате, може ли да поговорим?
Гложди те да ми кажеш нещо ли?
Не това, което си мислиш, но да.
Браво! Първи урок.
Най-важният дълг на водача е към народа, така че... 41?
Може ли да поговорим насаме? - Четиридесет...
Това съм аз! Аз! Мой ред е!
Може ли да поговорим...
Извинете, чакам цял ден.
Добре, искам от тези високи седла
с много шипове и голямо отделение за багаж.
Разбира се. Имаш го, човече.
Татко, това е малко по-важно от седлата.
Втори урок. Нищо не е маловажно, когато служиш на народа си.
Извинявай, Цупльо. - Татко, може ли да поговорим?
Цупльо!
Пак си оставил огъня да загасне!
Писна ми, Цупльо. Ще те дам за осиновяване.
Давай. Вземи и тези.
Сериозно! Трябва да ти кажа нещо за новата земя, която отрихме.
Пак ли? - Има ли нови дракони?
Не останахме толкова, че да разберем.
Обитателите не бяха особено дружелюбни.
Нима? Нощният бяс и Смъртоносният змей не ги ли изпълниха с дива радост?
Не, беше различно.
Не се втурнаха да се крият, както вече сме свикнали.
Тези бяха ловци.
Ловци на дракони.
Да беше видял укреплението им.
Цялото разрушено от огромни ледени шипове. Странна работа!
Не съм виждал такова чудо.
А най-лошото е, че обвиниха нас!
Някой ден вие двамата сериозно ще загазите.
Не всеки одобрява поведението ви.
Храчко е прав, сине.
Най-добре да си гледаме своя народ.
Освен това ще си зает с по-важни дела.
Щом им съобщим голямата новина!
Те събират армия от дракони.
Или поне онзи, за когото работят.
Дарго Кървавата ръка или нещо такова.
Ще му разкървавя ръката с лицето си, ако се опита да пипне моя дракон!
Или моя!
Ама че глупачка.
Красива глупачка.
Да.
Кръворък? Драго Кръворък?
Да, чакай малко.
Познаваш ли го?
Прибирайте драконите!
Какво? Защо?
Залостете вратите!
Спуснете външната порта! - Чакай! Какво става?
Хайде!
Чухте какво каза! Затваряйте!
Никой дракон или викинг няма да напуска острова до второ нареждане!
Защото някой, когото си познавал, създава неприятности
в някаква далечна земя?
Защото Драго Кръворък е луд човек,
без съвест и милост.
И ако прави армия от дракони, бог да ни е на помощ!
Вкарайте ги в кошарите! Бързо!
Тогава да се върнем там.
Ще проследим ловците до Драго и ще го вразумим.
Не, ще укрепим острова.
Наш дълг е да запазим мира!
Мирът приключи, Хълцук. Трябва да ви подготвя за война.
Война?
Тате, ако Драго идва за драконите ни,
да не го чакаме тук.
Да го намерим и да го вразумим.
Някои хора не могат да бъдат вразумени.
Сега трябва да мислиш за Бърк.
Водачът брани своя народ.
Обезопасете оборите! Заключете всяка врата!
Хълцук! Недей! - Нямам избор.
Насам!
Бързо!
Хълцук!
Хайде!
Хълцук!
Отваряйте си очите, момчета!
С този вятър ще достигнем Драго до зори,
така че да напълним кораба с дракони, и то бързо!
Няма време да подбираме.
Ерет? - Не и ако искаме да си запазим...
Главите! Всички към левия борд!
Дайте ми мрежа! Да ги хванем!
Този път няма да се измъкнете.
Стреляй!
Презареди!
Презареди! Пази се!
А пък аз се притеснявах
да не останем с празни ръце.
Не, днес имате късмет. Предаваме се.
Имате един Нощен бяс, един Смъртоносен змей
и двама от най-добрите ездачи на запад от Лук Тук.
Шефът ще остане доволен, нали?
Извинете.
Какви ги вършиш?
Беззъб, стой.
Драконите не обичат тесни пространства, нека да останат при вас.
Няма да създават неприятности.
Ако не ги заплашвате.
Знаете, дървен кораб, огромен океан. Можете ли да плувате?
Не много добре.
За малко да забравя. Пленниците - без оръжия.
Какъв е този план?
Оръжие за всеки ловец на дракони.
Единият край покрива острието със слюнка от Чудовищен кошмар,
другият пуска газ от Страховита двуглавка.
Нужна е само една искра и...
Видяхте ли?
След като те приеме за свой,
и най-свирепият дракон може да бъде дресиран.
Нали, приятел?
Дай ми това.
Каква игра играеш?
Никаква. Искам да се срещнем с Драго. - Защо?
Защото ще му променя мнението за драконите.
Той е доста убедителен.
Щом спечелиш верността му,
твоят дракон ще направи всичко за теб.
Тук няма да промениш ничие мнение.
Мога да променя твоето.
Още тук. Още сега.
Може ли?
Ездачи на дракони!
Пусни ме долу!
Сополак! Какво правиш?
Виж колко добре защитавам и пазя.
Какви са тези мрежи?
Ей, внимавай! Да не паднем...
Долу...
О, да...
Аз си падам.
Вземи ме.
Спрете огъня!
Вие какво правите тук?
Дойдохме да ви спасим!
Аз нямам нужда от спасяване!
Достатъчно!
Да не сте объркали кораба?
Аз съм Ерет, син на Ерет.
Махнете това от мен.
Някой друг?
Така си и мислех.
Ти, на седлото! Прибираме се у дома.
Не.
Такава пълна безотговорност...
Опитвам се да предпазя драконите ни и да спра войната!
Защо да е безотговорно?
Защото той иска именно война, синко!
Преди години имаше голяма среща на водачите
заради драконската напаст по всички земи.
Сред нас се появи непознат от далечна страна,
покрит с белези и завит с наметало от драконска кожа.
Не беше въоръжен
и заговори кротко. Каза, че бил...
Драго Кръворък, милеел за хората
и искал да освободи човечеството от тиранията на драконите.
Твърдеше, че можел да ги контролира
и така да предпази всички ни,
ако се преклоним пред него
и го последваме.
Глупак. - Бива си го.
И ние се засмяхме.
Докато той не се уви в наметалото си и извика:
"Да видим как ще се оправите без мен!"
Таванът внезапно избухна в пламъци
и ни връхлетя армия от дракони,
които сравниха залата със земята.
Единствено аз се спасих.
Човек, който убива без причина, не слуша гласа на разума.
Може би. - Хълцук!
Все пак ще се опитам.
Добър съм в това.
Ако мога да убедя теб,
мога да убедя и него.
Хайде.
Да вървим. - Не!
Върни останалите на Бърк.
Достатъчно своеволия за един ден.
Това ми харесва.
Вироглава!
Добре.
Спокойно, приятел.
Няма да позволя да ти се случи нищо.
Обещавам.
Стига, татко!
Сериозно?
Добре.
Без резки движения.
Дръж се!
Беззъб!
Остави дракона ми в океана!
Той не може да лети сам! Ще се удави!
Хей!
Трябва да се върнем за дракона ми!
Кой си ти?
Крадецът на дракони?
Драго Кръворък?
Изобщо разбираш ли какво ти казвам?
Беззъб! Спокойно!
И аз се радвам да те видя.
Наистина ме притесни.
Хълцук?
Нима е възможно?
След толкова години?
Но как е възможно?
Трябва ли да ви познавам?
Не, ти беше бебе.
Но майката никога не забравя.
Ела.
Твърдоглав! Също като майка си!
И тя никога не стоеше мирна!
Той е само на двайсет.
И е викинг. По-лоша комбинация, здраве му кажи.
Като се сетя колко опърничав беше ти на тези години...
Не че нещо се е променило.
Знаеш го, той няма да се откаже, Храчко.
Ако Хълцук намери Драго, преди ние да го открием...
Нищо не може да нарани Хълцук,
ако Нощният бяс е с него. Това е Нощен бяс!
Намери ги, Черепосчуп.
Намери ги!
Почакай малко!
Насам! - Върни се!
Ела.
Не може да кажеш такова нещо и да избягаш.
Ти си ми майка? Но как...
Осъзнаваш ли колко откачено звучи?
Ела бързо!
Имам въпроси!
Къде си била през всичкото това време?
Какво си правила?
Казаха, че си мъртва!
Всички мислят, че са те изяли...
Тук ли си била двайсет години?
Ти си ги спасявала.
Невероятно.
Не си ли разстроен?
Какво? Не. Не знам.
Малко е трудно за осъзнаване, честно казано.
Не всеки ден научаваш,
че майка ти е някаква луда, подивяла, драконска жена-воин.
Поне не съм скучна, нали?
Предполагам, че и това е нещо.
Харесва ли ти?
Нямам думи.
Може ли...
Чудесен е.
Невероятно!
Може би е последният от вида си.
Виж, на твоите години е.
Еха! - Нищо чудно, че се разбирате така.
Скриващи се зъби!
Но как успя... - Намерих го в гората.
Беше прострелян и ранен.
Този Юздозъб изгуби крака си в един от железните капани на Драго.
Този Дъждосек бе с разрязано крило от мрежите.
О, бедният Препъв
бе ослепен от един капан
и оставен да умре сам и изплашен.
А това?
Драго и неговите ловци ли го сториха?
Да...
Шантава история.
Всъщност аз го прострелях.
Но всичко е наред.
Той ми го върна!
Нали, приятел?
Не можа да ме спасиш целия, нали?
Искаше да сме квит.
Затова, изкуствен крак.
А как реагира баща ти на твоя нов приятел?
Не го прие много добре.
Но после се промени.
Всички се промениха.
И скоро всеки у дома се сдоби със собствен дракон.
Де да беше възможно. - Не, наистина.
Повярвай ми, и аз се опитах.
Но хората не могат да се променят, Хълцук.
Някои от нас просто са родени различни.
Вдигнете факлите!
На Бърк или убиваш, или загиваш,
но аз вярвах, че мирът е възможен.
Спри! Само влошаваш нещата!
Никой не споделяше моето мнение.
Хълцук!
Една нощ дракон влезе в къщата ни
и се надвеси над люлката ти.
Втурнах се да те защитя.
Но това, което видях,
доказа всичко, в което съм вярвала.
Това не бе страховит звяр,
а интелигентно, нежно създание,
чиято душа
бе отражение на моята.
Валка, бягай!
Не! Недей!
Дръж се!
Не! Стоик!
Валка!
Стоик!
Валка.
С баща ти едва не загинахте онази нощ,
само защото не можех да убия дракон.
Семейна черта е.
Сърцето ми се късаше да съм далеч,
но вярвах, че така ще си в безопасност.
Как оцеля?
Мъгляв щурм нямаше да ми стори зло.
Явно е решил, че мястото ми е тук.
В дома на великия Дивозвяр.
Видът "алфа".
От малкото, които все още оцеляват.
Всяко гнездо си има кралица,
но това е кралят на всички дракони.
С ледения си дъх този благ великан построи нашето гнездо.
Сигурно убежище за всички дракони.
Той ли плюе лед?
Той ли е виновен за онези разрушения?
Той ни защитава.
Грижи се за нас, а ние му се подчиняваме.
Не и бебетата, разбира се.
Те не слушат никого.
Живея сред тях
вече 20 години, Хълцук,
и разкривам тайните им.
Той те харесва. - Еха!
Сигурно си гладен.
Да, няма да откажа. - Хубаво, време е за храна.
Не ми харесва.
Досега трябваше да са се върнали.
И на мен не ми харесва. Ерет, синът на Ерет
бе мъжът на мечтите ми. Моята съдба!
Красавице, заради теб си пускам брада.
И аз.
А ако Драго ги е застрелял?
Ако се нуждаят от помощта ни?
Трябва да ги намерим.
Чакай, какво правиш? Стоик каза...
Няма значение какво е казал, ако са заловени!
Хайде!
Ще се връщаме ли?
Няма къде да се върнем, няма какво да продадем,
нищо не сме хванали!
Ако не намерим дракони, и то бързо...
Внимавай какво си пожелаваш!
Ерет, син на Ерет!
Какво правите?
Отвличаме те.
Може ли да се вози при мен? Може ли?
Ще ни отведеш при Драго.
Да вкарам ездачи на дракони в лагера му? По-добре направо ме убийте.
Може да се уреди. Буреноска, пусни!
Добро момиче!
Буреноска, дръж!
Браво!
Добре! Ще ви заведа при Драго!
Винаги действа.
Мислех, че ще ядем.
Точно така.
От Драконския остров
открих този архипелаг.
Ето.
Когато съм тук горе,
дори не усещам студа. Просто чувствам...
Свобода.
Това е усещането да си дракон, Хълцук.
Чудесно е да си представяш, че си дракон,
но можеш ли да летиш?
О, не!
За малко!
Почти се справихме този път!
Невероятно!
Е, и теб си те бива.
Ти си израснал такъв като мен.
А къде бях аз?
Съжалявам, Хълцук.
Може ли да започнем отначало?
Ще ми дадеш ли шанс?
Ще те науча на всичко, което разбрах за тези 20 години.
Като...
Сега ще ти е лесно с резките завои.
Ти знаеше ли за това?
Всеки дракон си има тайни.
И аз ще ти ги покажа всичките.
Ще разгадаем всяка мистерия,
ще открием всички видове заедно,
като майка и син.
Дарбата, която имаме, тя ни свързва, Хълцук.
Това е същността ти, синко.
Това сме ние.
Ние ще променим света за всички дракони.
Ще го направим по-добро и сигурно място.
Да.
Звучи чудесно.
Това е страхотно!
Сега трябва да отидем заедно да поговорим с Драго.
Какво?
С Драго не може да се говори.
Но ние трябва да... - Не.
Трябва да защитим своето.
Хайде, трябва да се връщаме.
Доведох ви тук. Махни дракона от мен.
Никога не взимай играчката от дракон.
Това не го ли знаеш?
Защо все на мен се случва?
Какво има там долу?
Балони с голям диаметър, масивни дробове,
живее дълбоко под водата.
Морско чудовище, пети разред или може би шести.
Мотка! Какво има, момиче?
Драго!
Пуснете ме!
Винаги си радост за очите ми, друже!
Топло ли ви е тук?
Както виждаш, идвам тъкмо навреме с нова доставка дракони,
както обещах.
Събужда се!
Помогнете ми!
Отпуснете въжетата!
Криворог! - Ей!
Какво си въобразяваш?
Сега ми принадлежиш.
Като допълнителен бонус,
ти залових и ездачите им.
Те са безплатно. - Какво?
Шегуваш ли се?
О, беше толкова съвършен!
Оказа се, че има цяла тумба ездачи.
Колко са?
Драго всъщност не ги е хванал.
Колко са? - Стотици.
Цял остров!
Аз не бих се притеснявал.
Хората ми ги преследват в момента.
Няма да узнаят къде се криеш, давам ти дума.
О, ще разберат. Знаят, че сме изчезнали
и имат дракони следотърсачи.
Само ако ни докоснеш, Хълцук ще те...
Хълцук? - Той не е проблем.
Наистина. Повярвай ми.
Просто е синът на Стоик Грамадански, наследник на трона на Бърк
и най-великият повелител на дракони в целия свят!
Повелител на дракони ли?
Само аз заповядвам на драконите!
Не. - Съжалявам.
И ако не ни освободиш оттук още сега,
той ще връхлети тук на страшния си Нощен бяс
ще направи цялата ти флота на пух и прах.
Ще ревнат като бебета.
Забавна и красива. - Браво, скъпа!
Като бебета, те все реват.
Едни такива мънички...
Първо имаше един ездач, а сега - целият Бърк.
И ти ги доведе при мен!
Драго!
Спрете всички приготовления!
Трябва да нападнем гнездото на ездачите веднага!
Първо ще се разправим с техния алфа!
После ще превземем Бърк!
Драго.
Отървете се от него.
Драго, моля те, аз...
Буреноска!
Не!
Не можем да чакаме Драго да нападне това място.
Трябва да го намерим първи.
Да вървим.
По-спокойно.
Шегуваш ли се? Как се вмъкна тук?
Също както ще те измъкнем.
Ние ли?
Чисто е.
Беззъб, хайде.
Чакай, трябва да ти кажа нещо.
Ще ми го кажеш по пътя.
Не е нещо, което може да се каже в движение.
Чух достатъчно.
Тази новина е от разтърсващите.
Давай, ще понеса и това.
За разлика от повечето ми изненади, тази ще ти хареса, тате.
Обещавам ти.
Само трябва да бъдеш внимателен.
Май е по-добре ти да поемеш.
Олеле.
Тате...
Би ли прибрал меча, моля?
Знам какво ще кажеш, Стоик.
Как можах да го направя?
Да остана тук толкова години?
И защо не се върнах при теб?
При сина ни?
Откъде да знам, че можеш да се промениш, Стоик?
Че някой от Бърк би могъл?
Толкова пъти ви молих да прекратите битките,
да намерите друго решение, но дали някой ме послуша?
Затова не се ожених.
И още по една причина.
Знам, че те оставих сам да отгледаш Хълцук,
но мислех, че без мен ще е по-добре.
Сега виждам, че съм сгрешила, но...
Не бъди такъв стоик, Стоик!
Хайде!
Викай, крещи, кажи нещо!
Красива си като в деня, когато те изгубих.
Може ли да стане по-зле?
Да видим.
Ще скочим в ледената вода и ще умрем от удавяне.
Изглежда освежаващо.
Моля, дамите с предимство.
Ти си един продажен, подъл измамник...
Залегни.
Извикай другите!
Давай, сине на Ерет!
На ти!
Добре, пак те обичам.
Направо си жалък. Я по-добре скачай.
Е, да спасяваме драконите ви и да се махаме!
Проверете всяка клетка. Тук някъде са.
Мотка?
Идва ли някой?
Не знам, ти просто върти.
Продължавай така.
Благодаря ти, че ми спаси живота.
Сега нека аз ти върна услугата.
Мамо, изобщо няма да го познаеш.
Там, където правехме оръжия, сега изработваме седла и юзди.
Дори лекуваме зъбите на драконите!
Няма да повярваш колко се е променило всичко.
Синът ни промени Бърк към по-добро.
Създадохме чудесно дете, Вал.
Благодаря, татко.
Позабравила съм как става.
Нали знаеш...
Не те взех заради гозбите ти. - Надявам се.
Кюфтетата й убиваха повече зверове от боздуганите.
Ей тук още ми се мотаят няколко.
Щом се върнеш при нас с драконите си,
Драго няма да има никакъв шанс.
Всичко ще се нареди!
Не бързай, синко, не е толкова просто.
Ясно.
Тази ми е любима.
Помниш ли нашата песен, Вал?
В морета бурни аз без страх
с вълните ще се боря.
В живота смело ще вървя,
щом с мен останеш ти.
Не се боя
от студ и зной, не ще...
Не ще ме спрат, повярвай...
Извинете.
Сърце любящо дай ми ти...
До мен...
До мен бъди завинаги.
Любими мой,
плени ме ти
със тези думи нежни.
Но стига ми да се стопя
в очите ти безбрежни.
Със накити ще те даря,
със песни и поезия... - О, чудо!
Ще те закрилям от беди,
от мен не се отделяй.
Не са ми нужни накити,
не искам и поезия. Аз искам твоята ръка.
От мен не се отделяй.
И двамата прегърнати,
ще се смеем, ще мечтаем.
Във радост или в тежки дни ще пазя любовта ти.
В морета бурни аз без страх
с вълните ще се боря.
В живота смело ще вървя,
щом с мен останеш ти.
Продължавам... - Храчко!
Край.
Мислех, че ще танцуваме отново, чак след като умра.
Без такива драстични мерки.
За теб, скъпа моя...
Всичко!
Ще се върнеш ли у дома, Вал?
Ще бъдеш ли моя съпруга отново?
Можем да сме семейство! Какво ще кажеш?
Да.
Страхотно! Но аз ще готвя.
Добре че не ме послуша, синко.
Иначе нямаше да се намерим.
Беззъб?
Какво става?
О, не.
Вал?
Вал! Спокойно!
Вече сме екип. Кажи какво да правим.
Трябва да спасим драконите.
Така да бъде! Хайде, синко.
Каквото и да стане, продължавайте да обстрелвате.
Трябва да изкараме оттам алфа дракона.
Пригответе капаните!
Изненада!
Да!
Какво?
Ти наистина си пълен с изненади!
Да вървим!
Ездачи на дракони - пазете се!
Огън!
Да!
Свалете ги!
Ерет, син на Ерет!
Нагоре, момиче!
Наляво, Ерет! Точно така!
Пази се!
Точно така!
Целете се в тях!
Горе главите!
Повелителят на драконите.
Добре дошъл, ездачо на дракон!
Благодаря, като че ли.
А ти къде се изгуби?
Ами, прекарах малко време с мама.
Това майка ти ли е?
Сега вече знаеш защо съм такъв чудак.
Алфата! Сега започва битката!
Хайде, Беззъб!
Покажи им какво можеш, приятел.
Браво!
Дълго чаках този момент!
Не можеш да вземеш драконите ни!
Те се подчиняват на дракона алфа!
Добре че му водя достоен противник.
Друг алфа ли?
Този е десети разред! Десети разред!
Не.
Хайде! Унищожи техния алфа!
Благодаря ти.
За теб, скъпа моя...
Всичко.
Вал, можеш ли да ги спреш?
Ще се опитам.
Хайде, Мъгляв щурм!
Ти!
Видях как изгаряш!
Малко огън не може да ме убие!
Стоик!
Не!
Ние победихме.
А сега, довърши я!
Не!
Дръж се!
Черепосчуп, давай!
Хайде, Храчко!
След теб съм, Стоик!
Спри!
Това ли е великият повелител на дракони?
Синът на Стоик Грамадански?
Той сигурно умира от срам.
Толкова разрушения, и за какво?
За да станеш непобедим?
Да властваш над света?
Драконите са мили, удивителни създания,
които обединяват хората.
Или ги разкъсват.
Слушай.
Аз знам какво е да живееш в страх.
Да видиш селото си опустошено,
семейството си - избито.
Но още като момче,
останал без нищо,
се заклех, че ще надмогна страха от драконите
и ще освободя всички хора по света.
Защо ти е тогава армия от дракони?
Трябват ти дракони, за да покориш другите дракони.
Или драконите ти трябват, за да покориш хората.
Да властваш над тези, които те следват
и да се отървеш от непокорните.
Умно момче.
Светът иска мир.
И ние го постигнахме... на Бърк.
Нека ти покажа.
Не!
Нека аз ти покажа!
Какво е това?
Хълцук!
Хайде, Храчко!
Промяна в плана!
Драконите се подчиняват на алфа дракона.
Този, който го контролира,
контролира и всички останали.
Беззъб?
Беззъб, добре ли си, приятел? Какво става?
Виж истинската сила.
Силата на волята над останалите.
Пред тази сила
ти си нищо.
Какво ти каза той?
Беззъб, стига.
Какво ти става?
Не, не, не, недей.
Какво правиш? Престани.
Спри! Осъзнай се!
Беззъб, не!
Беззъб!
Недей! - Хълцук!
Спри!
Сине! - Татко!
Не!
Не.
Татко!
Стоик!
Татко.
Не, ти...
Не.
Не, не, не.
Не! Остави го!
Хайде! Махай се!
Махни се!
Не е виновен той, знаеш го.
Добрите дракони,
под повелята на зли хора...
Стой! Не си отивай!
... вършат злини.
Хайде!
Съберете хората, потегляме към Бърк!
Беззъб!
Не, недей.
Нека Валкириите да те посрещнат
и да те преведат през бойните полета на Один.
Да пеят името ти с любов и ярост,
за да чуем и ние песента от дълбините на Валхала
и да разберем, че си заел мястото си
на трапезата на кралете.
Падна един велик човек.
Воин. Предводител.
Баща.
Приятел.
Съжалявам, татко.
Не съм водачът, който ти искаше да бъда.
Не съм миропазителят, за когото се мислех.
Не знам.
Ти се роди преждевременно.
Беше толкова мъничък.
Толкова крехък и уязвим.
Опасявах се, че няма да оцелееш.
Но баща ти...
Той за миг не се усъмни.
Винаги е казвал, че ти ще станеш по-силен от всички останали.
И се оказа прав.
Ти имаш сърце на водач и душа на дракон.
Само ти можеш да обединиш двата свята.
Ето това си ти, синко.
Толкова се боях да стана като баща си.
Най-вече защото се страхувах, че няма да се справя.
Как човек може да стане толкова недостижим?
Толкова храбър? Толкова всеотдаен?
Вероятно можеш само да опиташ.
Водачът брани своя народ.
Затова се връщаме.
Ама с какво?
Той взе всички дракони.
Не съвсем всички.
Не искам да умра!
Тези неща не ни слушат!
Не думай!
Дивозвяр няма ли да подчини и тях?
Те са бебета, никого не слушат.
Да! Точно като нас!
Това е много опасно.
Някои биха казали, че е лоша идея.
Добре че никого не слушам.
Какъв е планът ти?
Да си взема Беззъб и да сритам Драго по...
Пазете се!
И да минем през това.
Добро момче.
Леко с мебелите!
Къде си тръгнал?
Водачът ви е мъртъв.
Стоик?
Вече няма кой да ви защити.
Не.
Той е взел всички дракони!
Разсейвайте алфата, за да отклони вниманието си от Беззъб.
Как?
Забравихте ли кой е с вас?
Няма жив дракон, който да ми се опъне!
Освен този! - Аматьор.
Вижте, това е Хълцук!
Какво?
Давайте още!
Черната овца, скъпа!
10 точки!
Добре съм!
Наистина е трудно да се отърве човек от теб, признавам ти го.
Беззъб?
Ей...
Това съм аз, приятел.
Аз съм.
Ето ме тук, приятелю.
Върни се при мен.
Той вече не е твой.
Принадлежи на алфата.
Но, моля те, повелителю на драконите,
опитай се да си го върнеш.
Няма да пропусне втори път.
Не беше виновен ти.
Принудиха те.
Ти никога не би го наранил.
Не би наранил и мен.
Как го правиш това?
Моля те. Ти си най-добрият ми приятел.
Най-добрият ми приятел.
Браво, момче! Точно така!
Аз съм тук!
Стига!
Дръж се!
Почти те стигнах!
Направи нещо!
На всяка цена трябва да ги разделим.
Да блокираме въздействието му.
Вярваш ли ми?
Ще се справим.
Аз и ти.
Като едно.
Добре.
Сега да опитаме още веднъж!
Покажи им, скъпи!
Ще успееш!
Хайде, подчини го!
Не му позволявай, Беззъб!
Спри ги!
Сега!
Не отново.
Беззъб! Сега или никога!
Хайде, приятел!
Дръж се!
Да! Успяхме!
Задръж го там, Беззъб!
Всичко приключи.
Дали?
О, не!
Не!
Хълцук!
Той предизвиква алфата!
За да те защити.
Не, не, не! Не!
Нападай! Хайде, нападай!
Нападай!
Какво ти става?
Разбираш ли сега?
Това значи да спечелиш верността на дракона.
Да сложим край на това. Сега.
Никога!
Хайде!
Бий се!
Алфа защитава всички.
Не спираш да ме удивяваш.
Благодаря ти.
Беззъб, знаеш, че това не се изпира.
Знаех си, че ще се върнеш!
Буреноска!
Дай да те гушна, Цупльо!
Коя е моята малка принцеса?
Повече не си тръгвай, Криворог.
О, ти си! Да, ти си! Как ми липсваше!
О, Бой!
Не ти!
Доста добре се справи с дракона там.
От теб ще стане добър ловец.
Всъщност, Черепосчуп има нужда някой да се грижи за него.
Аз ли?
За мен ще е чест.
Баща ти щеше толкова да се гордее с теб.
Благодаря ти.
Радвам се, че си тук, мамо.
И тук ще остана.
Видя ли?
Казах ти, че го имаш в теб.
Пак същият номер ли? Колко смешно!
Ела тук!
Водачът се прибра у дома!
Да живее водачът! Да живее водачът! Да живее водачът!
Това е Бърк.
Малко разнебитен и порутен, и покрит с лед,
но това е домът ни.
Нашият дом.
Тези, които ни нападнаха, бяха безмилостни и откачени.
Но онези, които ги спряха,
бяха още по-откачени.
Може да сме малко на брой,
но защитаваме нещо по-велико
от всичко, което светът може да изправи срещу нас.
Ние сме гласът на мира.
И малко по малко ще променим този свят.
Защото притежаваме нещо, което те нямат.
Да, може да имат армии,
може да имат флотилии,
но ние имаме...
Нашите дракони!
КАК ДА СИ ДРЕСИРАШ ДРАКОН 2
Превод: Мария Пеева